Medi Ambient
Un milió d'espècies estan en perill d'extingir-se durant les pròximes dècades
Els canvis en l'ús de la terra i el mar i l'explotació directa de certs organismes són els principals culpables
![El rinoceront negre occidental va ser declarat oficialment extint al novembre de 2011.](https://imagenes.diarimes.com/files/image_large/uploads/2023/11/21/655c3f9c48337.jpeg)
Un milió d'espècies estan en perill d'extingir-se durant les pròximes dècades
Un milió d'espècies animals i vegetals es troben en risc d'extinció, moltes en les pròximes dècades, tret que hi hagi un canvi radical en els mètodes de producció i consum, segons adverteix el major informe sobre biodiversitat fins avui.
L'anàlisi de la Plataforma Intergubernamental en Biodiversidad y Servicios Ecosistémicos (IPBES),presentat aquest dilluns a la Unesco, subratlla la responsabilitat humana en aquesta situació límit perquè els canvis en l'ús de la terra i el mar i l'explotació directa de certs organismes són els principals culpables.
El canvi climàtic, la contaminació i les espècies exòtiques invasores completen aquesta combinació, que ha portat al fet que la taxa d'extinció actual sigui ja «entre desenes i centenars de vegades més alta que la mitjana experimentada en els últims 10 milions d'anys».
Experts de 50 països van treballar durant tres anys en aquesta radiografia del planeta en les últimes cinc dècades, que ofereix un diagnòstic ombrívol sobre l'impacte del desenvolupament econòmic en la naturalesa i en les seves prop de vuit milions d'espècies.
La deterioració ha aconseguit nivells inèdits en la història humana i la vida sobre la Terra tal com la coneixem s'acosta perillosament a un punt d'inflexió, destaca l'argentina Sandra Díaz, copresidenta d'aquest estudi.
Almenys 680 espècies de vertebrats han desaparegut des del segle XVI i estan en perill més del 40% de les espècies d'amfibis, un 33% dels esculls de coral i més d'un terç dels mamífers marins. Una estimació provisional situa en un 10% el percentatge d'espècies d'insectes amenaçats.
Entre 1980 i 2000 es van perdre més 100 milions d'hectàrees de bosc tropical, principalment per a dedicar-ho a criança de bestiar a Llatinoamèrica i a plantacions en el sud-est asiàtic, la majoria d'oli de palma.
Tendim a pensar que els éssers humans estem al marge dels efectes, però tot està interconnectat: la naturalesa contribueix a regular el clima o la qualitat de l'aire i ens ofereix menjar i energia, per la qual cosa la seva alteració té un impacte directe en la vida humana i el desenvolupament econòmic en el món.
Com a exemple, aquesta tendència negativa afectarà el compliment dels Objectius de Desenvolupament Sostenible marcats per l'ONU per a 2030 en el 80% dels casos analitzats, en matèria de pobresa o fam, entre altres, la qual cosa fa que el declivi sigui tant un assumpte mediambiental com social.
L'estudi, el primer intergovernamental a aquesta escala, descarta el compliment de les metes mundials de biodiversitat fixades per al període 2011-2020, però els seus autors confien que serveixi com a base del full de ruta que es marcarà l'any que ve en la convenció sobre biodiversitat que l'ONU celebrarà a la Xina.
No és massa tard per a canviar el rumb, però només si es comença ja i a tots els nivells, recalca la IPBES, organisme independent impulsat en 2012 per diverses agències de l'ONU i integrat per més de 130 governs.
Establir quotes efectives de pesca i àrees marines protegides, promoure pràctiques que redueixin l'erosió del sòl i una agricultura sostenible, aprofitar el coneixement mediambiental de les comunitats indígenes i modificar polítiques de subvenció nefastes per a la biodiversitat són alguns consells.
Contenir l'alça la temperatura global per sota dels dos graus centígrads també és crucial: el percentatge d'espècies en risc d'extinció per raons climàtiques se situa en el 5% amb un escalfament de dos graus, i en el 16% quan puja a 4,3.
La informació facilitada aquest dilluns són sol les principals conclusions d'un informe de més de 1.500 pàgines que es publicarà complet més endavant aquest any, però l'experta argentina és taxativa: «Quanta més evidència necessitem per a adonar-nos que no podem seguir així?».