Descobreixen un bacteri que degrada l'ibuprofèn i elimina la contaminació que produeix
Investigadors de la Universitat de Sevilla veuen un ús positiu d'aquest factor
![El bacteri E.coli està present a la femta humana.](https://imagenes.diarimes.com/files/image_large/uploads/2023/11/22/655e733e66e64.jpeg)
Desenvolupen hidrocarburs a partir dels sucres del bacteri E.coli
Un equip de recerca de la Universitat Pablo de Olavide de Sevilla ha descobert que un bacteri, anomenada Rhizorhabdus wittichii MPO218, és capaç de degradar l'ibuprofèn, un dels medicaments més comuns en la contaminació de sòls i aigües, de manera que es podrien eliminar de manera natural les restes d'aquest medicament, un dels més usats en el món.
La Universitat sevillana ha informat en un comunicat de què es tracta d'un estudi liderat per Eva Camacho, investigadora del Centre Andalús de Biologia del Desenvolupament i professora de Microbiologia en la UPO, que es troba al capdavant del grup 'Expressió gènica en bacteris d'interès mediambiental' .
Els experts que han treballat en conjunt han identificat tot el conjunt de gens que requereix el cep de bacteri per a degradar l'ibuprofèn, un dels compostos que apareix amb major freqüència com a contaminant en sòls, sediments i aigua.
La recerca posa el focus en els gens que permeten a aquest cep de bacteris degradar l'ibuprofèn i la capacitat per a mantenir-los. «Aquest coneixement és fonamental si volem usar aquest bacteri com biorremediador, és a dir, usar-la per a eliminar la contaminació per ibuprofèn de l'aigua», expliquen els investigadors.
Eva Camacho compte com el «projecte comença quan s'aïlla el cep MPO218 a partir dels fangs actius d'una planta depuradora d'aigües (EDAR) d'una empresa farmacèutica».
Aquest bacteri pertany a l'espècie Rhizorhabdus wittichii i és capaç tant de créixer menjant únicament ibuprofèn com de transferir aquesta capacitat a altres bacteris de la mateixa família, encara que el grup de recerca observa que la capacitat de menjar ibuprofèn es perd amb molta facilitat quan hi ha altres fonts d'aliments alternatives.
En aquest treball s'ha identificat tot el conjunt de gens que requereix MPO218 per a degradar ibuprofèn i que estan en el megaplásmido pIBU218 (un plasmidi és una molècula d'ADN més petita que el cromosoma). «Que, en particular, té diverses regions implicades en la degradació de ibuprofèn».
Alguns estudis han demostrat l'efecte tòxic que produeix sobre organismes aquàtics l'exposició crònica a concentracions ambientals de ibuprofèn, per la qual cosa millorar els processos de depuració d'aigües residuals per a eliminar aquest contaminant és prioritari.
D'aquesta manera es podrien usar bacteris que «es mengen» els medicaments com a eina per a eliminar-los de les aigües abans del seu abocament, a més d'identificar microorganismes capaços de menjar-se els medicaments, entendre com es comporten en la naturalesa, què necessiten per a sobreviure i quins factors afecten la taxa de degradació, podrien servir per a dissenyar tractaments addicionals de l'aigua que reduïssin al màxim la contaminació que s'aboca des de les EDAR.