Una reducció ràpida de la glucèmia no empitjora la retinopatia diabètica en pacients amb una forma lleu o moderada
És una de les complicacions més comunes de la diabetis i la primera causa de ceguesa evitable en la població adulta
![Imatge d'arxiu d'una prova per detectar la quantitat de glucosa a la sang.](https://imagenes.diarimes.com/files/image_large/uploads/2023/11/22/655dbf905a2d5.png)
Un medicament contra la diabetis serveix també per baixar pes
Un estudi realitzat en persones amb diabetis tipus 2 revela que una reducció ràpida de l'HbA1c, una mesura clau en el control glucèmic, no empitjora la retinopatia en les persones que ja tenien una forma lleu o moderada d'aquesta complicació. L'estudi, publicat a la revista 'Diabetes Care', ha estat liderat per equips d'investigació de l'IDIAP Jordi Gol, el Vall d'Hebron Institut de Recerca (VHIR) i l'Institut de Recerca de l'Hospital de Sant Pau (IIB Sant Pau).
La retinopatia diabètica és una de les complicacions més comunes de la diabetis i la primera causa de ceguesa evitable en la població adulta. La prevalença d'aquesta complicació és alta i afecta almenys 2 de cada 10 persones amb diabetis i es preveu que aquesta xifra incrementi.
Els resultats de l'estudi ofereixen nova informació per al maneig dels pacients amb diabetis tipus 2 i poden contribuir a millorar el control de la malaltia i prevenir-ne complicacions oculars. Saber si un descens ràpid dels nivells de glucosa en sang estava relacionat amb l'empitjorament precoç de la retinopatia diabètica és un tema que preocupa als professionals sanitaris.
Josep Franch, coordinador del Grup de Diabetis d'Atenció Primària (DAP_Cat), assenyala que«molts facultatius tenien por de ser agressius a l'hora de fer baixar el sucre i podien pensar que era millor fer-ho a poc a poc, encara que això augmentés el risc de patir d'altres complicacions no retinopàtiques».
Ara bé, Franch explica que amb aquest estudi, que és el primer que es fa en condicions de pràctica clínica habitual, han vist que «no hi ha arguments per retardar el control de la glucèmia fins els objectius desitjats per a cada pacient», en declaracions recollides per l'IDIAPJGol.
En l'estudi es van analitzar les dades de més de 1.000 persones amb diabetis tipus 2 i retinopatia diabètica lleu o moderada. Els investigadors van estudiar la relació entre la reducció dels nivells de glucosa en sang (l'HbA1c) de més d'un 1,5% en menys de 12 mesos o més del 2% en menys de 6 mesos i l'empitjorament de la retinopatia diabètica.
L'estudi es va centrar en persones amb retinopatia diabètica lleu o moderada i no en persones en fases més avançades de retinopatia.En la situació menys freqüent d'una retinopatia diabètica greu,idavant la falta d'evidències en condicions habituals de pràctica clínica, no es pot establir la seguretat o el perill de la baixada ràpida de la glucèmia.
L'HbA1c (hemoglobina glicosilada) és una prova clínica utilitzada per mesurar el control de la glucosa en sang al llarg del temps. És una fracció de l'hemoglobina (una proteïna que es troba a les cèl·lules vermelles de la sang i que transporta l'oxigen als teixits del cos) que s'uneix a la glucosa. Per a les persones amb diabetis, l'HbA1c és una mesura clau per avaluar el control de la glucosa en sang i la gestió de la malaltia. Un nivell d'HbA1c elevat indica un control deficient de la diabetis i un risc més alt de complicacions associades, com ara la retinopatia diabètica, que afecta els ulls.