Uche torna a enamorar al Nou Estadi
Els dos gols anotats dimecres, que van donar la victòria al Nàstic, van tornar a mostrar un matrimoni que semblava oblidat
![Uche, celebrant un dels dos gols que va anotar aquest dimecres davant del Granada, al Nou Estadi.](https://imagenes.diarimes.com/files/image_large/uploads/2023/11/20/655b24c939067.jpeg)
Uche torna a enamorar al Nou Estadi
El Nou Estadi i Ike Uche van fer reviure la flama de l’amor que els va unir en el tram final de la temporada passada i que semblava que s’havia apagat darrerament. Però l’afició grana no havia oblidat, en cap moment, aquell davanter que, amb els seus dos gols contra el Girona en l’avantpenúltima jornada o la diana sumada a Tenerife en la penúltima data de la temporada passada, va contribuir amb escreix a la permanència més agònica que es recorda a Tarragona.
Entre un estiu en el qual el futbolista va tenir un peu al futbol xinès i un inici de campanya al qual hi va arribar tard, per no fer una pretemporada com la dels seus companys, Uche no va començar la 2017-18 com va acabar la 2016-17. Però ja ha tornat el davanter que ha de ser el complement perfecte de Manu Barreiro i que ha de portar al Nàstic a les cotes més altes.
Aquest dimecres, la victòria del Nàstic va ser cosa d’Uche. El nigerià es va posar l’equip a les esquenes i, amb dues accions individuals de geni, va aniquilar al Granada, un equip que arribava a Tarragona amb la intenció de sumar la quarta victòria consecutiva, però que va marxar amb un pam de nas.
Primer gol. Minut 27. Uche rep una esfèrica dins de l’àrea i, ell mateix, es fa una autopassada que el deixa sol davant de Javi Varas. Sense posar-se nerviós (al nigerià no se’l veu mai nerviós), creua, amb cama esquerra, l’esfèrica, per sota de les cames del meta del Granada.
Segon gol. Minut 32. Falla el central del Granada i Uche, sempre atent, roba l’esfèrica, camina uns metres i, novament, davant de Javi Varas, dispara amb cama esquerra. 2-0, i s’acaba el partit. S’acaba perquè el Granada es va encallar en la seva obsessió per intentar atacar només per banda esquerra mitjançant Machís i perquè, defensivament, el Nàstic va estar prou encertat, no tan sols en la persona dels seus homes de la rereguarda, sinó també en el centre del camp. Per cert, Gatañaga va realitzar el seu millor partit amb la samarreta del Nàstic. Bona feina de contenció, encara que li queda molt per millorar.
Ara només queda que Rodri entengui (altres no ho van fer) que el binomi Barreiro-Uche és la millor solució per a un Nàstic que ha de començar a créixer a partir de la victòria de dimecres.