Jugador del Nàstic de Tarragona
«No perdrem l'ADN Nàstic, que és competir al màxim des del treball diari»
El defensa grana reflexiona sobre l'estat de l'equip després de la primera derrota i el bon inici de lliga
![El central del Nàstic, Nacho González, a la gespa del Nou Estadi Costa Daurada.](https://imagenes.diarimes.com/files/image_large/uploads/2023/11/23/655fcabf3dc8c.jpeg)
«No perdrem l'ADN Nàstic, que és competir al màxim des del treball diari»
— Va ser l'últim central en arribar, però és indiscutible. Com se sent en aquest tram inicial de lliga?
— Vaig arribar amb la il·lusió de jugar el màxim possible i de ser important a l'equip. Així m'ho va transmetre el club quan em van trucar. Estic molt content dels minuts que gaudeixo, però encara més pel bon tram inicial que està fent l'equip. Aquest últim resultat no ha d'entelar tot el treball que hem realitzat fins ara.
— Com es troba l'equip després de la primera derrota?
— A ningú li agrada perdre. Nosaltres, fins ara, no ho havíem fet, però ha arribat i s'ha de prendre amb naturalitat. La derrota forma part del futbol i no ens ha de desviar del camí. Nosaltres continuem treballant cada dia per no perdre l'ADN Nàstic, que és competir al màxim tots els partits i treballant cada dia. Està clar que qualsevol equip de Primera Federació signaria ara mateix perdre el primer partit a la vuitena jornada i estar en la situació del Nàstic.
— Pensa que la derrota és un toc d'atenció?
— Hi ha molta gent que ho pensa, però aquest grup té una qualitat molt bona i és que tots toquem de peus a terra. Fins ara, hem demostrat que som un equip treballador i que es concentra en el dia a dia. Perdre és part de la rutina del futbol. Ara que ha arribat, no hem de mirar al passat i ens hem de concentrar en treballar per corregir els errors perquè no tornin a passar.
— Com ho va viure sobre el camp?
— Amb una mica de ràbia. Vam aconseguir avançar-nos en el marcador en un partit fora de casa i, en aquesta categoria, és complicat. A la Primera Federació hi ha equips de diversos pressupostos, però sobre la gespa no hi ha molta diferència. Aquest partit ens ha de servir per veure que la categoria no permet que baixem el nivell d'intensitat ni un segon, perquè, llavors, qualsevol equip ens pot fer mal.
— Com a nota positiva, en aquest partit el Nàstic va batre el rècord de partits sense rebre cap gol de tota la història de la Primera Federació.
— És el resultat del treball de tot l'equip. Tant els onze que som sobre la gespa com dels que surten de la banqueta. Aquest equip pressiona al rival, és pesat i això fa que sigui difícil per als rivals, però això és treball de tots, no només de la defensa i el porter. De la mateixa manera, quan ataquem ho fem tots plegats, així que el mèrit s'ha de repartir. Amb tot, més que batre rècords, el que m'agrada és sumar punts. Així que, si em diuen que he d'escollir entre deixar la porteria a zero o guanyar, prefereixo que ens marquin cinc gols si fa falta si, així, sumem els tres punts.
— Pel que fa a l'atac, se sent més vigilat en els córners?
— La veritat és que sí. Estem generant moltes ocasions a pilota aturada i això diu molt del treball diari de tots. Que un equip et vigili més de prop amb més defensors damunt teu diu molt, però continuaré treballant perquè aquestes jugades continuïn donant molts punts.
— Des de l'inici de lliga fa una bona parella amb Trigueros. Ell lidera des de la tranquil·litat i vostè sembla la seva contrapart.
— És veritat que ens compenetrem molt bé tot i que és la primera vegada que coincidim. Estic molt a gust amb ell. Ajuda molt que els dos som molt sincers i ens escoltem. Si cometem un error, parlem per millorar la nostra coordinació amb total confiança i això és molt important. També estic a gust amb Unai Dufur, tots tres formem un bon equip en defensa i estic molt orgullós. Crec que aquesta complicitat i el treball de cada dia s'acaba veient sobre la gespa.
— En un grup de tres defensors a tan alt nivell, se centra a treballar en vostè o millora per la competència amb la resta de jugadors?
— Penso que les dues coses van lligades. Amb el meu treball diari puja la competitivitat del grup i, al mateix temps, guanyo més opcions per ser titular el següent partit. A més, quan arriben les males èpoques, només es poden canviar amb el treball del dia a dia, això és així en el futbol i en la vida.
— Com afronta el partit d'aquest cap de setmana contra la Real Sociedad B?
— De la mateixa manera que la resta. Sortirem a guanyar perquè som el Nàstic. Lluir aquest escut al pit requereix guanyar perquè, sinó, estem fallant al club i a la ciutat. Sigui un filial com la Real Sociedad B o el Fuenlabrada, sortim a guanyar amb la mateixa il·lusió. Si hem aconseguit ser un equip rocós i sòlid és pel nostre treball i ho tornarem a ser el diumenge.
— El Nàstic jugarà la primera ronda de la Copa del Rei contra l'Orihuela. Què n'opina de la competició?
— La Copa del Rei és molt il·lusionant. L'any passat, amb el Mérida, ens va tocar l'Alavés i, aquí, al Nou Estadi, va venir l'Osasuna. Per una banda, és una bona competició per donar minuts als jugadors que en tenen menys i, d'altra banda, sempre il·lusiona que l'equip jugui contra un de Primera Divisió.
— Signaria passar de ronda per enfrontar-se amb el Betis, l'equip on va créixer, al Nou Estadi Costa Daurada?
— Seria un orgull absolut per a mi jugar contra el Betis a casa la veritat. De la mateixa manera, si em diuen que he d'escollir entre perdre contra l'Orihuela a canvi de guanyar quatre partits seguits, firmo que ens eliminin de la copa.