Laboral
Les infermeres exigeixen que les ràtios s'igualin a la resta d'Europa
Consideren que a la província de Tarragona es podria eliminar completament l’atur si s’assolissin les xifres europees
![Les infermeres exigeixen que les ràtios s'igualin a la resta d'Europa](https://imagenes.diarimes.com/files/image_large/uploads/2023/11/18/6558f3d675de2.jpeg)
Les infermeres exigeixen que les ràtios s'igualin a la resta d'Europa
El nombre d’infermeres que se sumen a les cues de l’atur no deixa de créixer, segons va informar el sindicat d’Infermeres, Satse. L’informe publicat Anàlisi de l’Ocupació en Infermeria, augura que la xifra d’infermeres aturades no deixarà de créixer en els pròxims anys, calculant que arribarà al 15% a Catalunya, una pèrdua de 30.000 professionals de la infermeria en menys de dos anys.
Cati Ródenas, Secretària Provincial de SATSE Tarragona, destacava que la causa principal de la devaluació de la infermeria són les ràtios d’infermera per habitant. Ródenas explica que Tarragona, però també tot l’Estat, es troben molt per sota de la mitjana europea. Actualment hi ha 574 infermeres per cada 100.000 habitants, i la mitjana a Europa es situa en 811 infermeres.
El nombre de llocs de treball d’infermeria ha viscut una reducció dràstica fruit de les retallades, i hi ha places que han quedat vacants i no s’han arribat a cobrir mai. Amb Ródenas coincidia Cristina Díez, la presidenta del Col·legi d’Infermeres de Tarragona, que advertia que les professionals estan assumint moltes més tasques de les que els pertoca, per falta de personal. Això podria afectar els resultats i, per tant, als pacients: «l’estrès i la tensió de suportar una càrrega tan superior, poden passa factura», deia Díez.
A més, la presidenta també defensava que les infermeres realitzen entre el 92% i el 95% de l’atenció als malalts als hospitals, i que aquests, tenen una infermera a la seva disposició a qualsevol hora i qualsevol dia. «Les vint-i-quatre hores i tres-cents seixanta-cinc dies a l’any hi ha una infermera atenent al malalt, a més de les visites a domicili, l’assistència als metges i moltes feines més», afirmava.
Per aquest motiu, ni el sindicat ni el Col·legi entenen que el nombre d’infermeres per habitant sigui inferior a la mitjana europea, i en canvi el de metges per habitant sigui superior. Sense menysprear la tasca dels metges, defensen que les infermeres tenen molt més tracte amb el pacient. Realitzen totes les cures i s’encarreguen de la prevenció de malalties, per exemple, amb les vacunacions i el seguiment a malalts crònics. A Catalunya hi ha 1,3 infermeres per cada metge, mentre la mitjana europea se situa en 2’8, segons les dades de l’OCDE, l’Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmics, que agrupa 34 països.
Díez explicava que «la feina dels metges és una altra. Les cures i el seguiment del pacient és feina de les infermeres, a més de la col·laboració amb tasques del metge». Assegura que, amb més nombre d’infermeres es podrien realitzar més visites a domicili de seguiment de malalts i, per tant, S’estalviarien visites a Urgències.
Segon Díez: «una societat amb més infermeres és una societat amb menys malalts», perquè, per la presidenta, és una societat on la salut rep més atenció de llarga durada.
Ródenas opinava que les ràtios tan baixes del sector es corresponen, més enllà de la crisi econòmica, a una desvalorització de la professió. Considera que les infermeres «no estan prou valorades, no es té en compte el seu esforç ni les seves aptituds».
No hi ha masses graduats
L’estudi de Satse concloïa que existeixen masses professionals, i que actualment s’estan graduant estudiants d’infermeria que ja saben que no podran trobar feina en el seu camp. Per tant, l’estudi proposa que es redueixi el nombre de graduats i d’escoles on s’ofereixen els estudis d’infermeria. Les dues representants del col·lectiu a Tarragona, però, coincidien que aquesta no seria una solució factible a Tarragona, ja que en tota la província només hi ha les facultats de Tarragona, Tortosa i El Vendrell.
Ródenas explicava que, per tal de solucionar la gravíssima situació d’atur del sector, l’única solució efectiva a Tarragona és la de complir amb les ràtios necessàries a hospitals i centres, ja que, si s’aconseguís «en qüestió d’anys deixaria d’haver-hi infermeres sense feina. En qüestió d’anys es reduirien les llistes de parats a zero».
Díez, sense ser tant optimista, estava d’acord en què els centres de formació no són el problema, i que adoptar les ràtios adequades és l’única sortida.
A més, Ródenas i Díez explicaven que els professionals de Tarragona i Catalunya són dels més ben formats de tota Europa, i que des de l’estranger les infermeres provinents d’universitats catalanes són de les més cotitzades.
Per tal de poder exercir, les infermeres tenen l’obligació de col·legiar-se. Actualment, el Col·legi d’Infermeres de Tarragona compta amb 3.790 col·legiats a tota la província, dels quals calculen que la majoria estan en actiu.