Salut
Projecte Home amplia el servei d'addiccions de Tarragona per atendre l'augment de les demandes d'ajuda
El perfil majoritari és el d’un home de mitjana edat amb addicció a la cocaïna o a l’alcohol que es troba en risc o situació d’exclusió
![Imatge d'arxiu d'una teràpia de grup de Projecte Home a Tarragona, amb dos usuaris d'esquena i, al fons, el terapeuta del grup i dos usuaris més.](https://imagenes.diarimes.com/files/image_large/uploads/2023/11/20/655b2e09b77b7.jpeg)
Projecte Home amplia el servei d'addiccions de Tarragona per atendre l'augment de les demandes d'ajuda
L’ONG Projecte Home Catalunya ha presentat aquest dijous l’ampliació de les seves instal·lacions de Tarragona, on va obrir un despatx a finals del 2013. Gràcies al suport de l’Obra Social ‘la Caixa’ i de l’Ajuntament, que aporta una subvenció adreçada a costejar part del lloguer, l’organisme disposa ara de tres sales i d’una sala polivalent per oferir l’atenció necessària als usuaris i donar resposta a l’augment de les demandes. La previsió és poder triplicar el nombre d’atesos i eixamplar els horaris d’atenció i tractament de dilluns a divendres. A més, el servei es coordina conjuntament amb la delegació oberta fa mig any a Tortosa.
Actualment, Projecte Home ofereix tractaments de llarga durada a una trentena de persones d’arreu del territori. El seu director a Catalunya, Oriol Esculies, ha explicat que combinen el tractament individual amb el grupal i que també presten atenció als familiars, els quals també tenen un paper clau en la intervenció. El perfil majoritari de les persones ateses és el d’un home d’uns 37 anys. La cocaïna és la substància principal per a un 44% dels usuaris i l’alcohol ho és per a un 33%, seguides de l’heroïna, casos de ludopatia i cànnabis. D’altra banda, el 12% dels atesos pateixen patologia dual, és a dir, tenen diagnosticat algun trastorn mental afegit a l’addicció.
Un dels aspectes més rellevants de Projecte Home és que presta els serveis de forma gratuïta. «Es tracta de persones amb pocs recursos econòmics per finançar-se el tractament, amb problemes familiars, la majoria a l’atur i que han de refer la seva vida però es troben en situació d’exclusió social o d’alt risc», ha apuntat Esculies. Un equip multidisciplinari integrat per tres terapeutes contractats, a més de voluntaris i estudiants en pràctiques, ajuda els participants a superar l’abstinència a nivell físic i a realitzar un procés d’autoconeixement personal i de reinserció que els permeti portar una vida autònoma allunyada del consum de substàncies.
Els tractaments tenen una durada d’entre un o dos anys, en funció del grau d’addicció i s’estima que, aproximadament, la meitat de les persones que inicien el tractament, el continuen i el finalitzen de forma favorable. Des de la seva implantació a Tarragona, Projecte Home ha atès més de 400 persones. D’una banda, es tracta de persones que demanen ajuda per superar alguna addicció i, de l’altra, de famílies que requereixen assessorament i informació.
L’acceptació del problema, el primer pas
Els usuaris del centre han seguit un llarg procés per arribar-hi, ja que l’acceptació de l’addicció és fonamental a l’hora de decidir-se a demanar ajuda. «No sabia on acudir, però a través d’una amistat vaig conèixer aquest servei. Mai no havia demanat ajuda i aquí estic encantat perquè m’han ajudat molt des del primer moment, m’he sentit acollit i em feia falta, perquè em sentia molt incomprès», explica Miguel Ángel Galisteo, un veí del Vendrell que fa quatre mesos que va acudir al centre. Un dels aspectes que més aprecia del tractament és la teràpia de grup on s’intercanvien experiències i es faciliten eines per afrontar la realitat del dia a dia.
En Juan Manuel Castillo, veí de Salou, ja fa deu mesos que participa de Projecte Home. «El meu entorn sabia que hi havia un problema, però no és fàcil reconèixer-ho», admet. En Juan Manuel considera que el procés de superació de l’addicció li permet conèixer millor quines són les seves necessitats, poder-se expressar, ser acceptat i lluitar-hi. «Ens estan donant una ajuda impressionant que demanava a crits i ens tracten com persones que som. Me’n vaig d’aquí molt content cada dia», assegura.