Salut
«No hi ha prou metges amb la formació mínima per estar al SEM»
El cap del SEM a Tarragona, Alfonso López, assegura que no és fàcil cobrir les places, perquè tenen uns criteris molt específics
![Alfonso López, cap del SEM a Tarragona .](https://imagenes.diarimes.com/files/image_large/uploads/2023/11/18/655878fbde33e.jpeg)
«No hi ha prou metges amb la formació mínima per estar al SEM»
«De totes maneres, Espanya és un dels països amb un servei més professional d’atenció. A la gran majoria de països a les ambulàncies només hi van tècnics», concreta López. Als Estats Units, per exemple, les ambulàncies només compten amb l’equip tècnic, «perquè realment és una gran inversió posar-hi metges o infermeres, a Espanya n’hi ha molts, i a Catalunya més». De fet, a Europa existeix el concepte anglosaxó de «portar el pacient a l’hospital», amb què les ambulàncies són pràcticament mitjans de transport. El model continental (bàsicament Espanya, Alemanya i França), és el de portar «l’hospital al pacient», que compta amb un equip més complet d’atenció in situ.
Aquesta gran demanda de professionals, vinculada amb un alt grau d’especialització, és l’argumentació que utilitzen des del SEM per pal·liar les crítiques que ha rebut el nou sistema d’emergències.
Ahir mateix, des de CCOO publicaven el següent tuit: «Avui falta metge entorn de dia a VIR 112. Cap SVAm al Camp de Tarragona de 8 a 20 h». El cap del SEM però, desmenteix aquesta informació. Efectivament, ahir va fallar un metge del SEM a Tarragona, així que, des de Control Central «van traslladar el metge destinat a Reus a Tarragona i van moure el metge d’Alcover a mig camí entre la seva localitat i Reus, prou a prop dels dos centres urbans per poder atendre’ls». El SEM té un sistema central, dividit en dues seus, una a l’Hospitalet i l’altre el tarragoní, en terme municipal de Reus. «La Central és el cervell. S’ocupa de reordenar tots els recursos perquè no hi hagi cap territori que es quedi sense servei», explica el cap, que assegura que, encara que falti un metge, la reordenació permet que no es quedi cap zona desatesa. El sistema d’atenció extrahospitalària es va renovar ara fa cinc mesos, quan es va introduir la figura dels VIR, els Vehicles d’Intervenció Ràpida. Es tracta de cotxes amb els quals un tècnic i un infermer o un metge es desplacen fins al lloc de l’emergència. A més, també s’hi desplaça una ambulància amb un metge o una infermera. Els diferents recursos no estan a la mateixa central, així que arriben en moments diferents al lloc dels fets. «Si arriben i no és necessària l’ambulància, el vehicle pot tornar a estar operatiu. Si el que cal és ambulància, el VIR torna a estar operatiu. És un sistema que allibera als professionals molt més ràpidament», assegura el cap de la regió.
López assegura que «els del SEM rebem per tots costats», perquè, d’una banda hi ha qui critica que es posen en marxa més recursos que amb el sistema anterior, el que suposa una despesa major i, d’altra, hi ha qui qüestiona la utilitat dels VIR, perquè no tenen la capacitat de traslladar als pacients. Tot i així, ell és un gran defensor d’aquest sistema, i assegura que es pot donar una cobertura molt més efectiva als pacients que ho necessiten, així com embargar a menys professionals. Les emergències, explica, moltes vegades no necessiten un metge, una infermera, i un tècnic i, quan tots tres viatjaven amb el mateix vehicle, no podien cobrir diferents emergències. Hi ha dos tipus d’ambulàncies, les Ambulàncies de Suport Vital Bàsic (SVB) i les Ambulàncies de Suport Vital Avançat (SVA). Al Camp de Tarragona hi ha quatre SVA, molt millor equipades i que han de portar un metge o una infermera, quaranta ambulàncies SVB, equipades amb dos tècnics i tres VIR.
Des de CCOO, però, no estan a favor d’aquest sistema. Francesca Mellado, delegada sindical del comitè de Tarragona de CCOO, que treballa a la Central del 112, assegura que els professionals no estan gens satisfets. «D’una banda, a Tarragona no s’ha escurçat el temps de resposta amb els VIR, i d’altra banda s’ha trencat l’equip. Cadascú té les seves funcions i no poden substituir-se els uns als altres», explica Mellado. El sindicat ha fet un estudi negatiu sobre el sistema, que ha presentat a la Generalitat.
El més important del SEM és la seguretat La Marta Traynes treballa com a metgessa del SEM des de fa deu anys i coneix en sistema d’emergències fins al detall. Va començar treballant a la base del Vendrell, d’on és originària. La feina dels professionals del SEM no és fàcil, «hem de tenir molt en compte la protecció. Del sistema PAS (Protegir, Avisar i Socórrer), donem molta importància a la P», explica. El fet d’acudir a les emergències implica, per exemple, que han de treballar en mig d’una autopista en hora punta, així que compten amb la col·laboració constant dels agents de seguretat, com els Mossos o Guàrdia Urbana. Segons Traynes, però, «el més dur és la combinació de l’accident amb la part social». La majoria d’atencions es realitzen en domicilis, i la situació del pacient moltes vegades és complicada, com els casos de gent gran que viu sola. «Per sort, nosaltres podem transmetre si veiem cap problema, podem intentar fer alguna cosa», diu Traynes.
![L'interior d'una ambulància.](https://imagenes.diarimes.com/files/image_414_276/uploads/2023/11/18/655878fcc3263.jpeg)
«No hi ha prou metges amb la formació mínima per estar al SEM»