Política
Àmplia presència d'Ara Tarragona a l'executiva central del partit
Han decidit fer el pas a nivell nacional
![Imatge del primer congrés d'Ara Catalunya, celebrat a Reus el passat dissabte.](https://imagenes.diarimes.com/files/image_large/uploads/2023/11/21/655bffdcd339a.png)
Àmplia presència d'Ara Tarragona a l'executiva central del partit
El partit municipalista Ara s’ha decidit a fer el salt a nivell nacional. El passat dia 16 de juny es van reunir fins a 18 compromissaris dels diversos municipis amb presència d’Ara al I Congrés d’Ara Catalunya, que es va celebrar a Reus, on es van establir estratègies de cara a les eleccions municipals de l’any vinent i on, a més, es va nomenar la composició de l’executiva nacional. Un d’ells és el president del grup a la ciutat, Òscar Busquets.
En la configuració de l’executiva nacional destaca la nodrida presència de membres d’Ara Tarragona: Josep Molero va ser nomenat vicesecretari, i Òscar Busquets i Pere Clúa com a vocals. A més, la trobada va servir per presentar el nou web del partit –www.aracatalunya.cat– i per debatre diverses ponències sobre l’organització dels consells municipals i el programari ideològic del partit, on novament les aportacions dels membres tarragonins van ser força destacades.
La formació es defineix com a municipalista, catalanista, plural, de centre i liberal. Òscar Busquets, president d’Ara Tarragona i membre de l’executiva nacional, va manifestar que «a diferència de les forces polítiques tradicionals, ARA fuig de les estructures típiques i aposta per la independència programàtica en funció de cadascuna de les localitats on és present».
Per altra banda, Josep Molero destacava que la formació «no depèn de cap ideologia ni està condicionada pel centralisme de Barcelona o Madrid», fet que ha permès el seu creixement progressiu fins a un total de 18 municipis a les demarcacions de Tarragona i Lleida i que permet presentar nombroses llistes electorals arreu de Catalunya. Busquets i Molero subratllaven la importància d’Ara perquè «en el moment actual sembla que només hi hagi cabuda per l’independentisme o l‘espanyolisme».