Guanyadora del Premi Dow 2019
Societat
«La 'Indústria 4.0' jugarà un paper molt important en la indústria química»
La tarragonina Andrea de las Heras, llicenciada en Enginyeria Química per la URV, ha rebut el Premi Dow en reconeixement a la seva trajectòria
![Andrea de las Heras el passat dijous, a la gala de lliurament del premi.](https://imagenes.diarimes.com/files/image_large/uploads/2023/11/21/655d07891149d.jpeg)
«La 'Indústria 4.0' jugarà un paper molt important en la indústria química»
—La seva relació amb l’Enginyeria Química va ser vocacional o fruit d’una decisió presa amb el cap?
—Sempre m’han agradat la tecnologia i les matemàtiques, i dubtava quina enginyeria fer. Però soc de Tarragona i, per tant, molt conscient del paper que juga la indústria química a les nostres vides. A més, em van comentar que aquests estudis estaven molt ben orientats i m’hi vaig endinsar. Un altre motiu per fer Enginyeria Química va ser la voluntat de millorar el que tenim a casa, sabent les limitacions que té la indústria i que hi ha moltes persones que es queixen.
—Cap on vol orientar el seu futur professional?
—M’interessen especialment qüestions com la sostenibilitat o la innovació tecnològica. Crec que hi ha molta feina a fer perquè tot sigui més sostenible, eficient, transparent i productiu.
—Per accedir al Premi Dow els candidats havien de fer una presentació de cinc minuts sobre les solucions que aporta l’Enginyeria Química per abordar els reptes de la humanitat. En què es va centrar, el seu projecte?
—Ho vaig voler enfocar a partir dels tres pilars més importants per a qualsevol indústria: els clients, la sostenibilitat i, el més important, la seguretat. Penso que la indústria 4.0, la quarta revolució industrial, juga un paper molt important sobre aquests tres pilars.
—El Premi també és un reconeixement a valors com el lideratge, la iniciativa, la comunicació o la versatilitat. Quins valors creu que ha vist el jurat en vostè i de quina manera l’havia preparat la universitat en aquests aspectes?
—La universitat m’ha preparat sense cap dubte en tots aquests valors. Per exemple, es fa un projecte anual en què treballes en grups de vuit persones. Allà aprens a treballar en equip, a valorar els companys, treballes l’empatia i també el lideratge, perquè pots ser líder de l’equip i alhora aprendre a ser líder, aprenent dels errors, o d’altres persones que ho han sigut abans que tu. La carrera ha sigut una gran experiència a nivell personal i professional, i considero que realment a la URV et preparen per anar a la indústria, que és el que l’estudiant demana. Sabia que era una gran universitat des del dia u, però gràcies a que he sortit a fora, i he vist altres universitats, com a Praga, on vaig fer un Erasmus, he après a valorar el que tenim a casa.
—Una part del premi és una oferta laboral a Dow. Vostè ja ha realitzat pràctiques en aquesta empresa. Com ha estat la seva experiència?
—Vaig començant fent les pràctiques de Grau a Dow a Holanda, i va ser una experiència increïble, no només pel fet d’estar a l’estranger, sinó per treballar en una empresa que et valora des del primer dia. És un ambient internacional que t’enriqueix, perquè hi ha grans professionals i amb una gran diversitat cultural. Després, gràcies a aquesta experiència i als mèrits acadèmics, vaig fer el màster, les pràctiques i el treball de final de màster a Dow Tarragona, i l’experiència també va ser molt positiva. Aquesta és una empresa que aposta molt pels seus treballadors i els deixa desenvolupar la seva carrera. Els últims tres mesos de pràctiques vaig decidir fer un canvi de departament i me’n vaig anar a Holanda, al Regional Business Department, on estic treballant amb líders que treuen temps d’on no en tenen per formar-me, i això ho agraeixo moltíssim. A més, he pogut treballar en projectes de sostenibilitat, que és el que m’interessa.
—Ara que ja ha acabat els estudis i té un peu a dins del món laboral, què els diria als estudiants d’Enginyeria Química?
—Si estan estudiant a la URV, que es mirin les oportunitats que els ofereix la universitat i que no en deixin escapar cap. Que marxin a fora i aprenguin d’universitats que enfoquen la carrera de forma diferent. I que facin pràctiques, curriculars, extracurriculars, i que si poden, facin el treball de carrera a una empresa.